„CZ jezdci měli na Hella celkem slušné zázemí. Všichni, kteří se tu sešli, byli spíš parta kamarádů, než nějaký snobský tým. Takže jste tu mohli najít třeba
Pavla Šopíka – quadistu, který jel s Yamahou Raptor 700. Dokončil rally na výborném 5. místě a není divu: Pokaždé když jsem ho viděl na trati, tlačil to, jakoby jej honili daňoví úředníci. Nicméně jakmile spatřil fotografy, probudila se v něm duše showmana a pokaždé nám předvedl nějakou tu parádičku. Pavlovi pomáhal s technikou kamarád
Petr Krajcar, který se zároveň staral o zázemí v bivaku.
- Jan Dušek, taktéž s Raptorem, který dojel na 8. místě. Přesedlal ze 4x4 na zadní nápravou poháněný speciál a zvyknul si celkem rychle. Po jedné nevydařené etapě, kdy musel zapadlý quad několikrát tahat z bahna, byl však nucen vynechat následující
maratonskou etapu kvůli silnému vyčerpání. „Hele, já nejezdím moc dlouho. Před pěti lety jsem se dostal ke čtyřkolkám, začali jsme pořádat cesty do Rumunských hor a fakt mě to chytlo. Pak jsem poznal tady Ollie, Pavla a řekl jsem si, že to prostě zkusím. Rozhodně to není tak, že by ses k závodění jako normální člověk nemohl dostat, protože ti chybí známosti a je to jen pro nějakou 'elitu vyvolených'. Jsme obyčejný lidi, co se potkali díky čyřkolkám a věnujeme se prostě tomu, co nás baví. Třeba tu za pět let budeš sedět s náma i ty.“
Petr Hrubant, další z oficiálních členů Ollie racing team, se do závodu dostal na poslední chvíli: „
Ollie mi večer předem zavolala, že jim vypadnul jeden závodník a jestli bych s nima nevyrazil na Hellas. Tak jsem si sbalil těch pár triček a ráno vyrazil. Je to pro mě něco novýho, doteď jsem jezdil quadcross a teď všechna ta navigace a dlouhý vzdálenosti, ale je to sranda,“ přiznal dvacetiletý Petr, který dokončil závod na 6. místě.
Ve druhém dni se dokonce držel na 2. místě za dakarským závodníkem Soudayem, nicméně etapu nemohl dokončit díky zadřenému ložisku v zadní nápravě a nakonec musel vynechat i etapu následující. V závěrečné etapě pak pomohl Soudayovi s navigací a ten mu přišel po závodě osobně do bivaku poděkovat. Vzájemný respekt závodníků z naprosto jiných výkonových úrovní, to je jen část fair-play chování, které je na rallye k vidění.
- Pětadvacetiletý Radek Žamberský se účastnil jako týmový mechanik a kameraman. „S Ollie kamarádíme už dlouho, takže jí to tady teď dávám dohromady. Přes den jezdím po servis-pointech a po večerech se jim tu starám jak o techniku, tak o ně samotné. Kafíčko, svačinka, znáš to. Mimoto se starám ještě o promo - točíme videa, aby se lidi dozvěděli, co se to tu děje.“ Radek se doma účastní také spíše Cross-Country nebo Offroad Maratonů, takže pro něj byla týdenní rally velikým zážitkem.
A nakonec
Ollie „jezdím už víc jak deset let a pomalu se k tomu všemu propracovávám. Víš, tahle rallye, kolikrát se to všechno podělá během několika sekund a tobě zbydou jenom smutný oči. Ale o tom to je – tohle je rallye a ty se s tím prostě musíš smířit. Je to dlouhá cesta, není lehká a chce to trpělivost. Takže se snažím makat na sobě a propracovávat se výš a výš.,“ svěřila se mi. Dojela na 3. místě mezi ženami, celkově pak 9.
Čeští motokáři měli na rallye také silné zastoupení. V Řecku startoval
Jiří Kalát, Lubomír Vojkůvka - mistr ČR v enduru nebo třeba Jiří Vašátko – ředitel známé Intercontinental Rallye. Zajímavý příběh měl pak další motorkář
Dalibor Picka: „
Hele vrátili jsme se letos z Intercontinentalu, kterou jsem jel na čtyřkolce a v hospodě se chlapi smáli, že bych prej nedal rallye na motorce, protože na tom neumim. Tak jsem jim sem přijel ukázat, že na tom fakt nic není,“ smál se věčně veselý Picka, který skončil na dvacátém osmém místě ve své kategorii. Jiří Kalát se umístil na sedmém místě a Lubomír Vojkůvka byl dokonce třetí!
Jiří Vašátko soutěžil v jiné kategorii a z Řecka si odvezl výborné druhé místo.
![](https://www.quadmania.cz/upload/images/cache/clanky/15079/20160524200229-13230101_1141173129257805_4535892647038295453_n_jpg_resize_470x313__type_jpg_.jpg)
- Za zmínku stojí jistě i Polský závodník Michał Latoch. Měl bivak rozbalený hned vedle našich čtyřkolkářů, ale jeho zázemí bylo o poznání chudší, než všechna ostatní. Stál zde pouze bílý Transporter, stan a jeho oranžová závodní KTM. Michał si jednoho dne řekl, že se prostě podívá na Dakar a začal pro to dělat všechno. Sehnal peníze na motorku, začal závodit a doufá, že díky svým dobrým umístěním se mu povede najít
sponzory, bez kterých účast na Dakaru není možná. Svou houževnatou vůli nám předvedl už ve 3. dni závodu. Nedaleko našeho foto-pointu mu nádrž přestala zásobovat motor benzinem, přesto se rozhodl, že etapu dokončí. A tak asi dvousetkilovou motorku dotlačil další 2 kilometry, skrz všechny brody a kameny, až do cíle. Často se objevoval v českém stanu a jeho polské „O kurwa!“ znělo bivakem po každé, když se dozvěděl nějakou nepříjemnou novinku. Michał je ten typ člověka, který i po náročnem dni, ač je na všechno sám, dovede rozesmát celou partu lidí. Koho zajímá, jak si plní svůj sen o Dakaru, najdete ho na Facebooku pod projektem Od Zera Do Bohatera Dakar 2018.
Celkově si Češi ve světové konkurenci vedli velice dobře a na svoje výsledky mohou být pyšní. Důležitější než výsledky je však fakt, že se tady v Řecku sešla parta lidí, kteří si váží jeden druhého, jsou přátelští a hrají fér. A tak vypadá pravý duch rallye.